Екатерина Ненчева
С проклятие към вечните беди…

chitanka.info

На моя брат

С проклятие към вечните беди

обхванах леден труп без страх —

и лудо го притисках до гърдите,

догдете всичко аз разбрах.

Ридающа тогава устни впих

в замлъкналите веч уста,

и до забрава тъй хладът им пих

в безумна някаква мечта.

… Ах, грабна го из моите ръце

земята черна! — там е той —

и там навек погребах аз сърце,

погребах радост и покой.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.